Мойєс, Д. Леонора. Дівчина, яку ти покинув: роман / Джоджо Мойєс ; пер. з англ. Д. Петрушенко. – Харьків: Книжковий Клуб «Клуб Сімейного Дозвілля, 2016. – 400 с.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiouDg9nVi1ya23TqjcUyrzk6zttVwMcu_QJZA9mFjkkf9Oh6kPm9605yXofzdY8KdySj4enEI9amKFCnwybkDUiqHbgEb6P2a4TMWKh2SD7XY5bHPAkXRlnzQhUqNoNosFguanoqcx4s8/s200/39206_59411.jpg)
«Дівчина, яку ти покинув» - історія двох жінок, які не зупиняться ні перед чим заради кохання. Для однієї картина з дівчиною, яку покинули, – нагадування про щасливі роки з чоловіком, талановитим художником. Для другої – весільний подарунок і чарівний талісман, що допоміг пережити важку втрату й знову повірити в щастя.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjAQF4EtqF2b7R05VbLAxyfLnwaP_O0eUBEcuzHdUxfCw4d5P8vyioV18R4s0Tvg6wELKkl-RNBRHDOUC_sCGtUiQR0kVxu65uV1cAvGXNR-F-uWdBRymKAtKB8_MPNmsXWUM_lU0Hl1TE/s1600/picl_29745.jpg)
На перший погляд, це типова мелодрама. Але в ній є головне - це гарна мелодрама! Дві історії: наші дні і Перша світова війна. І, звичайно ж, події столітньої давності за своїм напруженням, значущістю, енергетикою набагато перевершують те, що відбувається в наш час. Історія кохання художника Едуарда Лефевра і його дружини Софі. Чуттєва, трагічна, наповнена вірою і надією, що зуміла подолати смерть. І це було прекрасно! Про Першу світову не так-то багато пишуть зараз. Окупація маленького французького містечка, протистояння жителів німецької армії, концентраційні табори - все це не може залишити байдужим. Наші роки і історія Лів Халстон, вдови знаменитого архітектора Пола Маккаферті, службовця компанії, що займається реституцією. І, на жаль, саме його професійна діяльність мало не завдала нищівного удару їхнім стосункам. "Дівчина, яку ти покинув" - це не вульгарна назва роману, а картина, яка належить пензлю Едуарда Лефевра і на якій зображена його юна дружина Софі. А в наш час через неї розгорається судова тяжба між спадкоємцями і нинішньої власницею Лів, якій покійний чоловік подарував це полотно.
Роман чіпає душу, змушує задуматися про багато речей! Ніякої зайвої сентиментальності, не дивлячись на те, що перед нами добротна мелодрама, в якій підняті цілком собі небезпечні теми, якими легко можна маніпулювати, скочуючись у дешеву і прохідну річ. Але ні. Дж. Мойес створила історію, в яку охоче віриш і якось по-доброму і щиро співчуваєш героям і їх життєвим перипетіям.
Дякуємо Вам за увагу до публікацій нашого блогу. Будемо щасливі бачити Вас в числі постійних читачів (сайдбар членів блогу ліворуч).
Немає коментарів:
Дописати коментар